Ih, tak!
Spredte tanker om valentinsdag i 2004.
Den er opfundet af kort-branchen...
...så man kan blive rigtig deprimeret.
Jeg skippede arbejdet i dag.
Jeg tog toget til Montauk.
Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg er ellers ikke impulsiv.
Jeg vågnede bare dybt nedslået. Jeg skal have bilen repareret.
Hej, Cindy. Det er Joel.
Jeg har det ikke så godt i dag. Nej, madforgiftning, tror jeg.
Det er fandeme koldt her på stranden. Montauk i februar. Genial idé, Joel.
Der er revet noget ud. Det kan jeg ikke huske, jeg har gjort.
Det her er vist min første optegnelse i to år.
Sand er overvurderet.
Det er bare bittesmå sten.
Bare jeg kunne få mig en ny kæreste.
Men det er der vist ikke mange chancer for -
- når jeg ikke tør se fremmede kvinder i øjnene.
Måske skulle jeg finde sammen med Naomi igen.
Hun var sød, og det er godt.
Hun elskede mig.
Hvorfor falder jeg for enhver -
- der viser mig bare den mindste smule interesse?
- Hej. - Hvabehar?
- Jeg sagde bare hej. - Hej. Goddag. Hej.
Må jeg sætte mig herhen?
- Hvor skal du hen? - Til Rockville Center.
Det er løgn! Det skal jeg også. Hvor tit kommer man ud for det?
Kender vi hinanden?
- Handler du i Barnes & Noble? - Ja.
Selvfølgelig! Jeg har set dig, mand!
Jeg har været bogslave hos dem i... fem år nu.
- Hold da op. - Jeg ville have husket dig.
- Måske skyldes det håret. - Hvad?
Det skifter en del. Det er nok derfor, du ikke husker mig.
Det hedder "blå skade".
- Det lyder rapt, ikke? - Jeg kan godt lide det.
Firmaet laver en masse andre farver med rappe navne.
Rød fare, gul feber, grøn revolution...
Det må være fedt at have det job at finde på dem.
Mon der findes sådan et job? Hvor mange farver kan der være? 50?
En eller anden sidder på det job.
Agent orange! Den fandt jeg på.
- Min personlighed er fra en tube. - Det kan ikke være rigtigt.
Du kender mig ikke, så det kan du ikke vide, vel?
Undskyld. Jeg ville bare være sød.
Ja... Den er gledet ind.
- Jeg hedder Clementine, for resten. - Jeg hedder Joel.
- Hej, Joel. - Hej.
Nu ingen vitser om mit navn. Nå nej. Det er du vel for sød til.
- Jeg kender ingen vitser om dit navn. - Huckleberry Hound.
- Jeg er slet ikke med. - Huckleberry Hound?
- Er du gal? - Det har man beskyldt mig for.
- Nej? - Jeg beklager.
Det er et pænt navn. Virkelig sødt. Det betyder nådig, ikke?
Ja, men det passer ikke. Jeg er en led, lille sæk.
- Det ville jeg ikke have troet. - Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved det ikke. Du virker bare sød.
Er jeg nu også sød? Kan du ikke andre tillægsord?
Jeg har ikke brug for "sød". Jeg er det ikke og søger det ikke i andre.
Joel?
Du hed Joel, ikke?
Jo.
Undskyld, jeg bed hovedet af dig. Jeg er lidt modfalden i dag.
Jeg må desværre indrømme, at jeg er glad for, du er sød lige nu.
Jeg ved aldrig, hvad jeg har lyst til i næste øjeblik.
Men lige nu er jeg glad for, du er det.
Der er noget, jeg hellere må...
- Jeg sidder og skriver. - Undskyld.
- Det er bare... - Okay.
Ha' det pænt.
Vil du have et lift? Det er koldt.
- Okay. Det er jo ret besk. - Hop ind.
- Du er ikke en syg stodder, vel? - Nej. Du talte til mig først.
- Den står i guiden for syge stoddere. - Nå, findes der sådan en?
Den må jeg læse.
Undskyld, hvis jeg virkede lidt bims. Det er jeg faktisk ikke.
Det gør ikke noget. Det troede jeg heller ikke.
Vil du have en lille en? Jeg har masser af sprut.
Pyt med det. Det var dumt. Nu er jeg flov. Farvel, Joel.
- To "blå skader". - Tak.
Ned med den, unge mand. Så bliver forførelsen langt mindre frastødende.
Det var bare for sjov.
- Du siger ikke så meget, hvad? - Undskyld.
Mit liv er bare ikke så interessant.
Jeg går på arbejde. Jeg går hjem igen.
Hvad skal jeg sige? Du skulle læse min dagbog.
Den er bare... tom.
Gør det dig nedtrykt eller frygtsom? Jeg frygter altid, jeg ikke lever livet -
- og griber alle chancer, så jeg ikke spilder et øjeblik af den tid, jeg har.
Det må jeg tænke over.
Du er virkelig sød. Jeg må holde op med at bruge det ord!
- Vi bliver gift. Jeg ved det. - Okay.
Joel, du skulle tage med mig op til Charles engang.
- Den fryser til på denne årstid. - Det lyder farligt.
Jeg tager mad med. Natmad.
Natte-udflugter er anderledes. Vi kunne...
Det lyder godt. Men jeg må hellere gå.
- Nej, du må hellere blive. - Nej, jeg skal tidligt op.
Jeg vil gerne have, du ringer. Vil du det? Så bliver jeg glad.
Ja.
Sig glædelig valentinsdag. Når du ringer. Så er du sød.
- Hvorfor var du så længe om det? - Jeg er lige kommet ind ad døren.
- Savner du mig? - Mærkeligt nok, ja.
- Du sagde ja. Så er vi vel gift. - Det er vi vel.
I morgen aften? Hvedebrødsdage på Isen?
- Den er virkelig tyk på denne årstid. - Jeg er nu ikke så sikker.
Kom nu.
- Hvor er det smukt. - Ja, er det ikke?
Du må ikke gå for langt ud!
Slog du dig?
Av, min røv!
- Jeg må hellere gå ind igen. - Kom nu!
- Hvad hvis den brister? - Går du op i det lige nu?
Kom så her.
- Glide, glide... - Det ser godt ud.
- Nu skal jeg vise dig noget. - Hvad laver du?
Kom nu.
- Jeg syntes, jeg hørte et knæk. - Den knækker ikke.
Eller brister. Den er for tyk.
Hvilke stjernebilleder kender du?
Jeg kender ikke nogen.
- Vis mig dem, du kender. - Okay.
Der er Osidius.
- Hvor? - Lige der. Se.
En slags bue og et kors. Osidius den standhaftige.
- Du er fuld af fis, ikke? - Nej, Osidius er lige der.
- En bue og et kors. - Åhr, hold kæft!
Clementine?
Kykliky...
Undskyld, jeg vækker dig. Men nu er vi her.
Må jeg komme med dig hjem?
At sove?
Jeg er dødtræt.
- Okay, det kan vi godt sige. - Så henter jeg lige min tandbørste.
- Ja? - Kan jeg hjælpe dig?
- Hvad mener du? - Kan jeg hjælpe med noget?
Nej.
- Hvad laver du her? - Jeg ved ikke rigtig, hvad du mener.
Nå.
Tak.
- Vi leder efter nr. 159. - Hvad nummer er det der?
De kunne sgu da godt sætte lys på tallet eller sådan noget.
- Er det ham? - Ja, det tror jeg. Ja, det er ham.
- Hej, Joel. - Hej, Frank.
Årh, rend mig...
Jeg får kun valentinskort fra min mor. Er det ikke sørgeligt?
Vær glad for, du har Clementine. Har I nogen store valentinsplaner?
- Nej. - Det er i morgen. Bestil bord et sted.
Ellers ender I på en burgerbar. "Vil De have fritter til milkshaken?"
- Jeg er nødt til at gå i seng. - Den er halv ni.
Patrick, ti stille.
Så er det nu.
Vær stille.
Tag lige den af.
- Hej, Joel. Hvad så? - Hej, Frank.
Jeg får kun valentinskort af min mor. Er det ikke sørgeligt?
Vær glad for, du har Clementine.
- Har I nogen store valentinsplaner? - Nej.
Det er i morgen. Bestil bord et sted. Ellers ender I på en burgerbar.
Det er valentinsdag om tre dage, og jeg ville have løst problemet.
Så jeg ringede til hende. Hun havde fået nyt nummer.
Så gik jeg ud og købte en gave.
Jeg ville gå forbi hendes arbejde med den.
Men ved I hvad? Hun var sammen med en fyr.
En virkelig ung fyr, og hun lod, som om hun ikke kendte mig.
Undskyld. Kan jeg hjælpe Dem?
- Hej, Clemato. - Skatte-Patrick!
- Hvad laver du her? - Jeg ville overraske dig.
Sig til, hvis De mangler noget.
- Hvordan har du det? - Ret godt. Ret kedeligt. Ret færdig.
Hvorfor behandler hun mig sådan?
- Er der nogen, der vil have en joint? - Rob, gider du lige?
- Hun straffer mig, fordi jeg var ærlig. - Det er forfærdeligt.
- Jeg må hellere tage hen til hende. - Nej, lad være med det. Det er for...
Du har ret. Jeg vil ikke virke desperat.
Se det som et vink med en vognstang og start på en frisk. Ikke også?
- Joel, nu skal du høre. - Lad være, Rob. Hvad er det, du gør?
- Hvad fanden vil du foreslå, Carrie? - Drejer det sig nu om alt vores lort?
Nej, om Joel, som er en voksen mand, ikke mama Carries lille pattebarn.
- Hvad laver du? - Det er dit vasketøj!
Det går jo strålende.
Clementine Kruczynski har slettet Joel Barish.
Vær venlig ikke at omtale forholdet.
- Hvad er det? - En eller anden klinik.
Godmorgen, det er Lacuna.
Nej, det tilbud udløb desværre efter nytår.
Ja, vi har en tid...
Hvad med d. 5? Det er en onsdag. Hvordan staver man det?
Må jeg bede om et nummer i dagtimerne?
Alle tiders. På gensyn. Kan jeg hjælpe Dem?
- Jeg hedder Joel Barish. - Hvabehar?
Jeg hedder Joel Barish. Jeg har en aftale med dr...
- Mierzwiak. Vil De udfylde den? - Jeg skal bare tale med ham.
- Den skal udfyldes alligevel. - Er det rigtigt?
- Jeg har ikke nogen kuglepen. - Der ligger en lige der.
Godmorgen, det er Lacuna. Det tilbud udløb efter nytår.
Mr. Barish?
- Hvordan har vi det i dag? - Ikke så godt.
- Hold da op, Stan! - Åh, undskyld.
- Værsgo. - Tak.
Det skulle De ikke have set. De må undskylde.
- De tager gas på mig, ikke? - Bestemt ikke.
Det kan da ikke lade sig gøre.
Vores journaler er fortrolige, så jeg kan ikke fremlægge beviser.
Jeg vil nøjes med at sige, at miss Kruczynski var utilfreds -
- og ville videre. Vi yder den service.
"Miss Kruczynski var utilfreds og ville videre."
"Vi yder den service." Hvad fanden betyder det?
Jeg er den sødeste kæreste, hun har haft.
- Lort! - Rob, tag en slapper!
- Det gør ikke noget. - Carrie, jeg bygger et fuglehus!
Hvad skal jeg sige? Sådan er Clementine.
Hun er impulsiv. Hun fik dig slettet for sjov.
For sjov?
Hvorfor?
- Stands! Han brasede bare ind! - Jeg vil have det gjort.
- Jeg har sagt, det er højsæson! - Det er i orden, Mary.
- Jamen der er andre, der venter. - Mr. Barish, værsgo.
Mary, sørger du for mrs. Woo? Farvel, mrs. Woo.
Det første, De skal gøre, mr. Barish -
- er at gå hjem og hente alt, hvad De har -
- der har noget med Clementine at gøre.
Alt.
Vi bruger tingene til at tegne et kort af Clementine i Deres hjerne.
Vi skal have fotografier, tøj, gaver -
- bøger, hun har købt, cd'er, I har købt sammen, dagbogsoptegnelser...
Vi tømmer Deres hjem og Deres liv for Clementine.
Efter kortlægningen laver teknikerne slettearbejdet hjemme hos Dem i nat.
Så vågner De i morgen tidlig i Deres egen seng -
- som om intet var sket og med et nyt liv foran Dem.
Vågn op, fister!
Desværre, mrs. Sobel. Man kan ikke få indgrebet tre gange på en måned.
Det gør vi bare ikke. Hvordan har De det?
Jeg er lige her. Jeg ved godt, det er et nødstilfælde. Vi gør vores bedste.
Vi har en tid 1. marts. Måske skulle De tale med lægen.
Hvilken dag vil passe Dem i denne uge?
- Mr. Barish? - Han har travlt i eftermiddag.
Hvad med i morgen 12.15?
Vi har ret travlt i februar på grund af valentinsdag.
Det er Stan Fink, en af vores dygtigste og mest erfarne teknikere.
- Han tager sig af Dem i aften. - Goddag, mr. Barish.
Jeg hedder Joel Barish og vil slette Clementine Kruczynski.
Udmærket. Fortæl mig om Clementine.
Jeg boede sammen med en pige -
- der hed Naomi, for et par år siden -
- og vi var inviteret til en strandfest. Jeg bryder mig ikke om fester.
Naomi kunne ikke, men jeg gik med, og der traf jeg Clementine.
Undskyld.
Vi begynder med de nyeste minder og går baglæns derfra.
Alle minder har en følelsesmæssig kerne.
Når man sletter den, starter nedbrydningsfasen.
Når De vågner i morgen tidlig, er alle minderne visnet bort.
- Som når man vågner efter en drøm. - Er der risiko for hjerneskade?
Indgrebet består strengt taget i hjerneskade.
Men det svarer til en sviretur. De kommer ikke til at savne noget.
Sidder De godt? Nu tegner vi et kort over Deres hjerne.
Lad os komme i gang. Hvis vi skal nå indgrebet i nat, har vi travlt.
Jeg skal bede Dem om at reagere på tingene.
Der følger en god historie med den der.
De emotionelle signaler bliver bedre, hvis De ikke udtaler Dem om tingene.
- Bare koncentrér Dem om minderne. - Undskyld.
- Sund aktivitet. Sunde signaler. - Godt.
Her er en ting til. Næste ting.
Kartoffelknold... Næste ting.
- Bare koncentrér Dem om minderne. - Patrick, vil du gøre mig en tjeneste?
Patrick, vil du gøre mig en tjeneste? Tjek lige strømstyrken.
- Hvordan ser den ud? - Den ser fin ud.
Jeg sletter ikke helt så rent, som jeg gerne ville.
Indgrebet består i hjerneskade. Men det svarer til en sviretur.
Tjek lige stikkene.
Nå, der er De.
Hvad i alverden... Jeg forstår ikke det, jeg ser.
Hvorfor står jeg her? Du gode gud. Deja-vu.
Deja-vu! Det er så...
Lad os komme i gang. Hvis vi skal nå indgrebet i nat, har vi travlt.
- Jeg er allerede inde i mit hoved. - Ja, det vil jeg tro.
Det ville se nogenlunde sådan her ud.
- Udmærket. - Vi smider tingene ud bagefter.
Så bliver De ikke forvirret, når De støder på dem derhjemme.
- Patrick? - Ja.
Patrick?
- Hvorfor er der så mange ledninger? - Vi har meget udstyr.
- Hjælper det? - Har du indstillet den rigtigt?
- Hvordan har De det, mr. Barish? - Værsgo, mr. Barish.
- Jeg er lidt loren ved det. - Nu prøver jeg det her.
- Vi er næsten færdige. - Deres journal. Den er guld værd.
Jeg har truffet en pige. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hun hedder Clementine, og hun er vildt fed.
Hold da op! Pas nu på! Gå lige lidt væk.
- Tag en slapper. - Det er i orden.
Ellers tørsteger vi ham.
- Sådan. Det var den. - Det her er et hul i jorden, ikke?
Det er en lejlighed, Patrick.
Jamen så bare grim. Uinspireret. Og der lugter indelukket.
Patrick, skal vi nu ikke få det her overstået?
Vi har en lang nat foran os.
Det var sidste gang, jeg så dig.
- Klokken er tre. - Jeg kom ligesom til at hærge bilen.
Du kørte spritkørsel. Det er ynkeligt.
Jeg var lidt snalret. Jeg er ikke ynkelig!
Det er ynkeligt. Og pisse ansvarsløst. Du kunne have slået nogen ihjel.
Måske har du slået nogen ihjel. Skal jeg tjekke bilen for børn og små dyr?
Det er sgu bare en bule. Du er en gammel tante.
Og hvad er du? En spritter?
Stammer du fra 50'erne? En spritter?
Indrøm det nu. Du flipper ud, fordi jeg var i byen uden dig.
Din lille kyllingehjerne tumler med det her spørgsmål:
"Har hun bollet med en anden?"
Nej, Clem. For jeg går ud fra, du har bollet med en anden.
Er det ikke sådan, du gør dig populær?
Undskyld, okay?
Det var ikke sådan ment.
Her er dine nøgler.
Jeg var bare vred eller irriteret eller sådan noget.
Clem?
Sådan.
Mary kommer forbi i aften. Jeg ville bare lige sige det.
Jeg kan godt lide Mary. Hun kan bare ikke lide mig.
Hun har ikke noget imod dig.
Måske skulle jeg invitere min kæreste. Har jeg fortalt om hende?
- Har jeg sagt, jeg har en ny kæreste? - Vi skal koncentrere os, Patrick.
Der er bare lige det, at det er lidt underligt.
- Altså det med kæresten. - Det tror jeg gerne.
Helt ærligt!
- Clem, skal jeg ikke køre dig hjem? - Rend mig i røven, din svans!
Se dig omkring! Alting brister!
Jeg sletter dig, og jeg er glad! Det var dig, der begyndte!
Jeg fatter ikke, du kunne finde på det!
Clem, hører du efter? I morgen tidlig er du væk!
Det er den perfekte slutning på den her lorte-affære!
- Undrer det dig, hun tænder på mig? - Næh, det er bare... grineren.
- Hvem ser bedst ud? Mig eller ham? - Patrick, koncentrér dig.
Kan du huske hende fra sidste uge? Hende med kartoflerne?
Hende? Hun er sammen med ham her.
Var. Det har vi jo mingeleret.
Helt ærligt!
Jeg faldt for hende den aften.
- Hvad? Din lille gris! - Hvad er der?
- Hun var bevidstløs, mand. - Hun var smuk.
Jeg stjal et par trusser fra hende.
- Helt ærligt! - Hvad? Det var ikke... De var rene.
Hold nu kæft.
- De var rene. - Hold nu kæft. Vi har travlt.
Tag lige papirerne.
Der er...
Der er mere.
Efter indgrebet opsøgte jeg hende og inviterede hende ud.
Hvad gjorde du?
Helt ærligt, Patrick!
Har du nogen anelse om, hvor komplet uetisk det er?
Det er da ikke så slemt. Hvorfor ser du sådan på mig?
Patrick! Du stjal kvindemenneskets trusser!
Der er nogen. Han har stjålet dine trusser.
Jeg kan ikke se nogen.
Joel, hvor er mine støvler?
Jeg er fandeme ved at gå ud af mit gode skind!
Jeg skulle have droppet dig på loppemarkedet.
Skal vi gå hjem?
Jeg vil have et barn.
- Det kan vi tale om senere. - Nej, jeg vil have et barn.
- Det er vi ikke modne til. - Du er ikke moden til det.
Tror du, du kan tage ansvaret for et barn?
Hvad?
- Jeg vil ikke tale om det her. - Jeg kan aldrig høre, hvad du siger!
- Jeg siger, jeg ikke vil tale om det! - Vi skal sgu tale om det!
Du kan ikke bare fyre sådan noget af!
Jeg bliver en skidegod mor! Jeg elsker børn!
Jeg er kreativ og kvik! Jeg bliver en skidegod mor!
Det er dig, Joel! Du vil ikke binde dig!
- Nu har vi balladen. - Vær glad for, du har mig!
Måske skal jeg bare droppe dig her blandt alle de billige similismykker.
Så kan du finde en antik gyngestol at krepere i!
- Hej, Patrick. - Hej, Mary.
- Det er hundekoldt. - Var det let nok at finde?
- Mums... - Arme stakkel.
- Er der noget ordentligt at drikke? - Vi har ikke set efter endnu.
- Patrick? - Jeg skal nok gøre det.
Hun hader mig. Jeg har ikke pigetække.
Måske skulle du lade være med at stjæle deres trusser.
- Du ville ikke have noget, vel? - Næh... Det gør ikke noget.
Vent. "Velsignet være de glemsomme, thi de overvinder selv deres fadæser."
Nietzsche. "Hinsides godt og ondt". Jeg fandt det i min Bartlett's.
- Hvad er din Bartlett's? - En bog med bevingede ord.
- Jeg tror, Howard kommer i Bartlett's. - Han er skabt til Bartlett's.
- Kan man komme til at vække ham? - Nej, det kan man ikke.
Du betror dig aldrig til mig.
Jeg er som en åben bog.
Jeg fortæller dig alt. I alle pinlige detaljer.
Du stoler ikke på mig.
At plapre løs er ikke det samme som at kommunikere.
Det gør jeg da heller ikke.
Jeg vil vide, hvem du er.
Jeg plaprer ikke bare løs. Helt ærligt!
Man skal være fælles om noget.
Sådan er et intimt forhold. Jeg er virkelig sur over, du sagde det!
Undskyld. Mit liv er bare ikke så interessant.
Jeg vil læse din dagbog. Hvad fylder du den med -
- hvis du ikke tænker, føler eller elsker noget?
19. november 2003.
Vi spiste på Kang's igen.
Er vi sådan et par, man får ondt af i restauranterne?
Er vi de spisende døde?
Jeg vil nødig have, folk tror det om os.
Det er sødt.
- Hvordan smager kyllingen? - Godt.
- Mere? - Nej tak.
Nu bliver hun fuld og dum at høre på.
Gider du ikke fjerne hårene fra sæben, når du er færdig i badet?
- Det er virkelig... ...ulækkert.
Det er bare...
...afskyeligt. - Det er afskyeligt.
Patrick, skal vi ikke få det overstået?
- Hej, Mandarin. - Nå, er det dig?
- Jeg er virkelig langt nede. - Hvad er der i vejen?
Jeg er bare dybt forvirret.
Over hvad? Det er der da ingen grund til.
Hvor er terapi-bøgerne?
- Synes du, jeg er grim? - Nej, du er smuk.
- Måske skulle jeg komme forbi. - Nej, jeg er for langt ude.
- Jeg kommer og opmuntrer dig. - Okay.
Må jeg gå lidt? Min kæreste er langt nede.
- Vi er midt i at slette den stakkels... - Lad ham gå.
Jeg skal nok hjælpe til.
Der kan du selv se. Hun hader mig. Hun vil af med mig.
- Så gå. - Jeg kommer om lidt, Mandarin.
Kan du lide det?
- Jeg har ramt min sweatshirts farve. - Det er fedt. Du ligner en mandarin.
Mandarinen Clementine.
- Saftig og stenfri. - Det lyder godt.
- Jeg kan godt lide mandariner. - Kan du se, jeg laver ænder?
Mandarin...
- Hvorfor kalder han dig det? - Hvem?
Du gode gud. Clem?
De kaldte sig The Clash, og det var der en grund til.
- Er det ikke fantastisk? - Som Social Justice. Jo, det er vildt.
Hvad Howard giver menneskeheden?
Han giver folk mulighed for at begynde forfra.
Det er smukt. Et spædbarn er så uberørt og frit og rent.
Voksne er et væld af melankoli og fobier.
Howard får det hele til at forsvinde.
- Hvad er der i vejen? - Det ved jeg ikke! Jeg er bange!
Det føles, som om jeg forsvinder! Huden skaller af! Jeg bliver gammel!
- Du er ikke ved at blive gammel. - Intet giver mening!
- Årh, Mandarin... - Intet giver mening.
Så så...
Skal vi ikke gå ud og danse? Vil du med til Montauk?
- Montauk? - Ja... Nej, tag med til Boston.
- Ja, i næste weekend. - Nej, nu.
Det skal være nu. Jeg skal se Charles med is på nu.
Hej, det er Joel. Læg en besked, så ringer jeg.
Tag røret, mand.
Øjeblik.
- Hallo? Hvad er der? - Den er helt gal her.
Kan du klare den alene?
Ja, jeg har styr på tingene. Han kører på autopilot.
- Tak. Jeg skylder dig en tjeneste. - Jeg må løbe.
Charles...
Kom nu...
"Se. Dig og mig på Charles River. Jeg kunne dø nu."
"Jeg er lykkelig. For første gang. Jeg er præcis, hvor jeg vil være."
- Jeg glæder mig. - Det gør jeg også.
Fedest.
Jeg har købt den her... gave.
Glædelig for-valentinsdag.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke. Pak den op.
- Hvor er den smuk! - Kan du lide den?
Den er lige mig. Du er den første, der giver mig et smykke, jeg kan lide.
Tak.
Kom.
- Joely? - Ja, Mandarin?
Er jeg grim?
Det syntes jeg, jeg var som barn.
Jeg græder allerede.
Jeg tror ikke, folk ved, hvor ensomt det er at være barn.
Man føler sig overflødig.
Jeg er otte år gammel.
Jeg har noget legetøj. Nogle dukker.
Min yndlingsdukke er grim, og hun hedder Clementine.
Jeg bliver ved med at skælde ud: *Du må ikke være grim! Vær køn!"
Det er uhyggeligt. Som om at hvis jeg kunne forvandle hende -
- ville jeg også blive forvandlet.
Du er køn.
- Du må aldrig forlade mig. - Du er så køn, så køn, så køn.
Dr. Mierzwiak, må jeg ikke godt beholde det minde? Bare det ene?
Jeg gider ikke holde dig i hånden.
Hold op!
Jeg kunne dø nu, Clem.
Jeg er bare... lykkelig.
Jeg har aldrig haft det sådan før.
Jeg er præcis... hvor jeg helst vil være.
Clem?
Jeg vil ikke alligevel.
I får et tegn.
Jeg vil ikke alligevel.
Hører I efter? Jeg har fortrudt! Jeg vil ikke alligevel!
Er der nogen?
- Clementine? - Joely?
- Clem! - Joel?
- Vi må væk. - Hvorhen?
- Måske kan jeg standse det. - Hvad?
- Joely? - Kom nu.
Koncentrér dig, Clem.
Vi må tilbage til kontoret. Der var en båndoptager. Nej, ikke billedet!
Ikke billedet! Sådan. Kom tilbage. Kom nu.
Se mig. Jeg ser godt ud.
Vores journaler er fortrolige, så jeg kan ikke fremlægge beviser.
Jeg vil nøjes med at sige, at miss Kruczynski var utilfreds -
- og ville videre. Slap helt af og fortæl...
- "Fortæl, hvad du husker," sagde han. - Hvad så vi den dag?
- Se, vi skal op til min mormor! - Nej, vi skal ikke med toget.
- Joel, jeg kan ikke løbe mere. - Kom nu!
- Mierzwiak! - Hvorfor skal vi altid løbe?
Hjælp os.
Begynd med at fortælle mig alt, hvad du kan huske.
Mierzwiak! Væk mig!
Jeg beklager, mr. Barish. Jeg troede, De var indforstået med proceduren.
Du sletter hende fra mig. Du sletter mig fra hende.
Jeg ved det godt. I har en dims.
Jeg ligger i sengen. Jeg er inde i hovedet på mig.
Jeg er også en del af din fantasi. Hvordan skal jeg hjælpe dig derfra?
Jeg er også inde i hovedet på dig. Jeg er dig.
- Undskyld. - Hvem er det?
Han arbejder for os.
Det er skatte-Patrick.
Han stjæler mit identitet. Han har stjålet mine ting.
Han forfører min kæreste med mine ord. Han har stjålet hendes trusser.
Hold da kæft! Han har stjålet hendes trusser!
Jeg kunne dø nu. Jeg er bare så lykkelig.
Jeg har aldrig haft det sådan før. Jeg er præcis, hvor jeg vil være.
- Jeg vil hjem. - Hvad?
Vent lidt, Clem!
Clem? De sletter dig!
- Jeg er her! - Koncentrér dig.
Jeg har hyret dem. Jeg er et fjols.
Slap nu af. Nyd naturen.
De må standses, før jeg vågner og ikke kender dig mere.
- Så ring og aflys det. - Hvad er det, du siger?
- Det kan jeg da ikke. Jeg sover jo. - Så vågn op.
Skal jeg vågne? Okay. Bliver du glad, hvis jeg prøver?
Nu anstrenger jeg mig. Det var søreme en god idé.
- Det går jo som smurt. - Det kilder!
- Hvad fanden er det? - Et modermærke.
Det virkede faktisk et kort øjeblik. Men jeg kunne ikke røre mig.
Er det ikke bare endnu en af Joels selvopfyldende profetier?
- Du vil bare have, jeg tager fejl. - Det gider jeg ikke tale om.
Så siger vi det.
Hvad så? Jeg er lutter øren.
Det ved jeg ikke. Du slettede mig. Det er derfor, jeg gør det her.
Undskyld. Du kender mig. Jeg er impulsiv.
Det er derfor, jeg elsker dig.
Joel? Jeg har en anden løsning på problemet.
Her er et minde. Kan du huske, at du ville bolle på sofaen -
- da du havde set mig i skridtet? Hjernevaskerne kommer herhen.
Find et sted, jeg ikke hører hjemme, og så skjuler vi os der til i morgen.
Jeg kan ikke huske noget uden dig.
Det er sødt af dig, men prøv nu ad.
Det virker.
Jeg er genial.
Joel?
Hvor er du? Jeg skal også med!
Jeg henter lige en skål. Holder du øje med Joel?
- Han vil være i nærheden af mig. - Selvfølgelig.
- Clem? - Det virkede. Hold da op!
Se lige her. Det virkede!
Se min kjole, mand.
Bare jeg kunne beholde den.
- Hvem er jeg? - Mrs. Hamlyn. Jeg er omkring fire.
- Hold da op. - Her er skålen. I får salat og bønner.
Har han det godt? Skat, har du det godt?
Jeg drukner i rengøring. Har du noget imod at vaske bønnerne?
Sikke et fedt køkken.
- Mange tak. - Hun har ikke øje for mig.
Hun har travlt. Hun har ikke øje for mig. Jeg vil have min moar.
- Nåårh, lille Joel. - Har min lille radise det godt?
- Helt fint. Har du noget at drikke? - Kan du drikke en cocktail før fem?
- Det ville være fedt med en vodka. - Nu skal jeg se, om jeg har det.
Joel! Nej, skatter. Joely?
Din mor bad mig holde øje med dig. Ind under bordet!
- Is! - Nej, ikke før aftensmaden.
Af sted, Joel! Hvor er du barnlig!
- Du må ikke gå fra mig, Clem. - Jeg er lige her. Det her er ret sygt.
- Jeg vil have min mor. - Du skal ikke græde, lille Joel.
Joel!
Hold så op! Jeg tror, det virker. Vi har skjult os. Nu skal du bare se.
Bliv der.
- Den er her. Ligesom du husker den. - Føj!
- Den er gået i stå. - Hvad?
Den er holdt op med at slette. Sikke noget lort.
Det er forfærdeligt.
- Han er kørt af sporet. - Hvor?
Det ved jeg da ikke.
Det er noget rigtigt lort. Hvor er mine briller?
Lort! Hvad har jeg gjort? Hvad gør jeg nu?
- Hvad gør vi nu? - Det ved jeg ikke.
- Jamen hvad gør vi? - Det ved jeg jo ikke!
- Hvad gør vi? - Slap nu af. Du gør mig vildt nervøs.
Vi må gøre noget. Ellers vågner han halvbagt.
- Ti så stille. Du gør mig nervøs. - Klistret og halvbagt.
Det lyder lækkert. Jeg er sulten.
- Sikke noget lort. Hvad er der nu? - Vi må hellere ringe til Howard.
Ikke tale om, mand. Jeg skal nok klare det.
- Du må ikke ringe til Howard. - Der er ingen tid at spilde.
Jeg har styr på det. Okay, så ringer jeg til Howard.
- Hallo? - Howard, det er Stan.
Jeg er i gang med ham fyren, men han er smuttet fra mig -
- og jeg kan ikke få ham på ret kurs igen.
Okay. Hvad skete der, før han forsvandt?
Jeg er ikke sikker. Jeg forlod skærmen -
- og satte den på autopilot, fordi jeg skulle tisse.
- Hvor er Patrick? - Han måtte gå hjem. Han var syg.
- Kors! Hvad er adressen? - Du må meget undskylde.
- Skidt med det. - South Village 159, lejlighed 1E.
- Mary? Han kommer nu. - Jeg bliver her.
- Find dine ting. - Jeg bliver her.
- Jeg vil gerne have, du går. - Ikke på vilkår.
- Jeg er bare så skæv. - Mary, vær nu sød og gå.
Hold op med at være skæv, Mary. Han må ikke se mig skæv.
Mary, vi får ballade, hvis Howard ser os.
Joel, hold op! Se her!
- Joel! - Hun skal komme og løfte mig op.
Joel, se på mig! Du kan huske mig i morgen tidlig.
Du opsøger mig, og så begynder vi forfra.
Pat? Hvad siger du til en cocktail?
- Ham Patrick efteraber mig. - Hvem Patrick?
Ham fyren. Han er her. I min lejlighed.
En af hjernevaskerne. Han fald for dig, og så lod han -
- som om han ikke havde set dig før, og nu er I kærester.
Det siger du ikke. Ser han godt ud?
Clem, der er ikke noget i vejen med dig.
Du er det dejligste menneske, jeg har mødt.
Du er venlig og smuk og klog -
- og sjov og sød.
Hvad?
Okay...
- Rub dig. - Se dig for.
Jeg er virkelig skæv.
De øjendråber, du gav mig, hjalp ikke en skid.
Tag dig sammen.
- Hej, Mary. Hvad laver du her? - Hun hjælper bare til.
Jeg vil vide så meget om indgrebet som muligt.
Jeg synes, det er vigtigt, jeg kender de indre mekanismer i det, vi laver.
Altså ikke det, jeg laver, men det, der laves der, hvor jeg også arbejder.
Lad os se, om vi kan nå til bunds i det her.
- Mærkeligt... - Det har jeg prøvet.
- Har du prøvet med C-gate? - Klart... Jeg mener ja.
- Vil du kobles på? - Ja.
Jeg har kørt utility-programmerne. Der var ikke noget.
Så jeg sammenholdt minderne med printet.
- Værsgo, Howard. Her er en stol. - Tak.
- Selv tak. - Nå, lad os se ad.
Jeg går alle minderne igennem og ser, om der dukker noget op.
Jeg elsker at bade i køkkenvasken. Jeg føler mig så tryg.
Jeg har aldrig set dig så glad, lille Joel.
Der var den. Jeg forstår ikke, hvorfor den er kørt af sporet.
Hvad i alverden lavede han der?
Han har åbne øjne.
- Er det sket før? - Nej.
Det her nytter ikke noget.
Jeg bliver nødt til at give ham den her.
Kan du ikke se, jeg elsker dig, Antoine?
Så er vi på sporet igen.
Det var smukt, Howard. Du ligner en kirurg eller en koncertpianist.
Tak, Mary.
Howard, gå bare hjem og sov. Jeg kan godt selv nu.
Kan du ikke se, jeg elsker dig, Antoine?
Der var jeg heldig. Giv mig en møsser.
Hold op med at kalde mig Antoine. Jeg hedder Wally.
Hvordan skal man elske en, der hedder Wally?
Hov, hvad var det?
- Der kommer folk ud af din bagdel. - Gør der det?
- Sådan! - Mandarin? Vi må se at komme væk.
Af sted!
- Løb I bare. I kan ikke skjule jer. - Clem, kom nu!
Der er jeg. Lastvogn!
Hr. Doktor? Hør nu efter!
Begynd med at fortælle alt, hvad De kan huske...
Hov, han befinder sig i et minde, vi har slettet.
Men vi ved, hvor vi har ham. Han er på sporet igen, ikke?
- Kom nu, Clem. - Jeg kan ikke løbe mere.
Åh nej!
- Kom nu. - Skjul mig et endnu mørkere sted.
- Hvorhenne? - I din skam.
- Kom nu, dit pattebarn. - Rundstykke.
- Skal jeg ikke køre dig hjem? - Stop!
- Farvel, Howard. - Vent lidt. Han er væk igen.
- Åh nej. - Det gør mig ondt, Howard.
Skam, skam, skam...
Joel!
Jeg kan heller ikke lide det. Jeg leder efter skjulesteder.
Joel, jeg har en overraskelse til dig.
Ved du hvad? Jeg venter til i morgen. Godnat.
- Det er jeg ked af, Joel. - Hold kæft.
Se, Joel!
Se, hvor vi er!
Clem, det her nytter ikke noget.
Så skjul mig et dybt hemmeligt sted.
Kvas den, Joel!
Nej, jeg skal hjem. Jeg gør det senere.
- Han har en kæreste. - Hvad er det, jeg gør?
Ved du hvad, Freddie? Jeg er ikke bange for dig mere!
Joel, rejs dig op! De er ikke besværet værd.
- Han hører jer ikke. Kom så. - Du er dum!
- Ih, hvor jeg skammer mig. - Det gør ikke noget. Du var lille.
Jeg bor her. Boede. Bare jeg havde kendt dig som barn.
Kan du lide min hat? Som trøst må du slå mig ihjel.
Så dør du altså rigtigt.
- En, to, tre! - Du er død!
- Der er mig mor. Vi leger bare. - Hej, Joels mor. Han slår mig ihjel.
Er du død? Du er død!
Nu kører det. Jeg forstår det ikke, men jeg har let nok ved at finde ham.
Joely? Er du kommet til skade?
Joel?
Gud, det var helt uhyggeligt. Næsten tre sekunder.
- Jeg vil have en tur til. - En til, og så er det mig.
- Hvor er det bare fedt. - Pas på.
Vores hus!
Kom!
- Nej, vi må væk! - Kom nu!
Vi må se at komme væk.
Kom nu! Vi har slet ikke tid til det her!
- Jeg ved ikke, hvor vi skal hen. - Det bliver sjovt. Det er den vej.
- Nej, den vej. - Nej, nej. Kom nu. Du er ingen hjælp.
Kom nu.
Slip mig, Joel!
Jeg nyder at se dig arbejde, Howard.
Jeg tror lige, jeg snupper en mundfuld frisk luft.
Hvis I ikke har noget imod det. Der er vist styr på tingene.
Ja... Helt i orden.
Kan du lide citater, Howard?
- Hvad mener du? - Berømte citater.
Jeg synes, de er inspirerende, og jeg har nogle, jeg tror, du vil kunne lide.
- Jeg vil meget gerne høre dem. - Der er et, der lyder:
"Velsignet være de glemsomme, thi de overvinder selv deres fadæser."
- Det er Nietzsche, ikke? - Jeg kan vist ikke lære dig noget.
Det er godt. Jeg er glad for, vi begge to kender det.
- Der er et af Pave Alexander... - Mener du Alexander Pope?
Ja... Åh nej.
Jeg lovede ellers mig selv ikke at sige Pave Alexander og lyde som et fjog.
- Det gør ikke noget. - Hvor er du sød.
Citatet lyder: "Hvor er den sagesløses lod dog skøn."
"I løn for verden og i verdens løn."
"Et evigt solskin i et pletfrit sind."
"Hver ønskedrøm forlagt i glemsels vind."
Jeg vil være en stor, fed elefant med sådan en kæmpestor snabel.
Clem? Clementine?
Det kendte jeg ikke. Det er smukt.
Jeg syntes bare, det passede godt.
Jeg beundrer virkelig dit arbejde. Undskyld, jeg er så ligefrem.
Det gør ikke noget. Det glæder mig.
Undskyld.
Jeg har elsket dig meget længe.
- Det skulle jeg ikke have sagt. - Mary, du er en dejlig pige.
Men jeg har kone og børn. Det ved du godt.
Åh, Mary... Det går ikke.
Godmorgen, mrs. Mierzwiak.
- Du gode gud. - Hvem er det?
Ih tak, Stan!
Hollis?
Hollis!
- Vent lidt. - Jeg vidste det, Howard.
Jeg kom for at arbejde. Det var bare en enkelt svipser.
Jeg er et fjollet, forgabt pigebarn, og jeg tvang ham til det.
Opfør dig anstændigt og fortæl hende det.
- Hvad? - Dit stakkels barn.
Du må gerne få ham. Igen.
Hvad?
Vi har haft en affære.
Det gør mig ondt. Du ville have indgrebet.
Du ville have det, så du kunne komme videre.
Jeg må se at blive færdig derinde.
Det er snart daggry.
Vi taler om det senere.
Skal jeg ikke køre dig hjem?
Sikke noget møg.
Jeg troede ikke, jeg ville se dig igen.
Jeg troede, du skammede dig. Du stak jo af.
- Jeg ville bare se dig og... - Ja?
Jeg vil gerne invitere dig ud eller sådan noget.
Du er gift.
Ikke endnu. Jeg er ikke gift.
Jeg kan lige så godt sige, at jeg ikke er nem.
Så jeg gider ikke liste rundt om dit ægteskab -
- eller hvad det er, du har gang i. Hvis du vil have mig, er det os to.
Okay.
Mange mænd tror, jeg er en type eller gør dem fuldendte eller levende.
Jeg søger bare min egen sjælefred. Jeg vil ikke have ansvaret for din.
- Det husker jeg virkelig godt. - Jeg havde gennemskuet dig, ikke?
- Jo, og hele menneskeheden. - Formentlig.
Jeg troede alligevel, du ville blive min redning. Selv efter den svada.
Det ved jeg godt.
Det ville blive anderledes, hvis bare vi kunne prøve igen.
Husk mig.
Gør dit bedste.
Så kan vi måske.
Fortæl mig, hvad du kan huske, så tager vi det derfra.
Okay. Jeg kunne lide dig med det samme.
Du lagde slet ikke an på mig. Det tiltalte mig.
Jeg var helt mundlam i starten.
Jeg ville gerne virke intelligent. Jeg glædede mig altid til arbejdet.
Jeg fantaserede om, at vi blev gift og fik børn.
- Åh, Howie Jeg vil ikke alligevel. - Vi var enige om, det var bedst.
Det ved jeg godt. Du gode gud!
- Jeg tager fat for neden. - Nej, nej. Kan du ikke tage den?
- Du kan tage køleboksen. - Hvor er den let.
- Har du den? - Hov, skal jeg ikke tage den?
Så lad være med at tage noget. Bare luk den.
Det er den dag, vi mødtes. Du stod ved vandet.
Jeg kunne lige skimte dig. Jeg var allerede tiltrukket af dig.
Jeg tænkte: "Hvor vildt. Jeg er tiltrukket af en piges ryg."
Du havde den orange sweatshirt på, jeg kom til at kende og senere hade.
Men dengang tænkte jeg: "Fedt. En orange sweatshirt."
- Hejsa. - Hej.
Jeg så dig sidde der helt alene.
Jeg tænkte: "Godt, der er en til, der heller ikke duer til det her."
Ja... Jeg ved aldrig, hvad jeg skal sige.
Jeg hedder Clementine. Må jeg låne en luns af din kylling?
Og så tog du den bare. Uden at vente på svar.
Det var så intimt. Som om vi allerede var kærester.
- Jeg hedder Joel. - Hej, Joel.
- Nu ingen vitser om mit navn. - Såsom:
- Huckleberry Hound? Sådan noget? - Ja. Sådan noget.
Nej, ingen vitser. Jeg elskede min Huckleberry Hound-dukke.
Jeg synes, dit navn er fortryllende.
Nu er det slut, Joel. Det er borte om lidt.
- Det ved jeg godt. - Hvad skal vi gøre?
Nyde det.
- Er du gift? - Nej.
- Skal vi ikke flytte herud? - Men jeg bor sammen med en.
- Mand eller kvinde? - Hvad? Kvinde!
Så er jeg da ikke gået helt forkert i byen.
- Kender du dem? - Selvfølgelig ikke. Kom nu.
- Måske har de en hund. - Der er da ingen hund.
- Hvad laver du? - Det er hundekoldt.
- Clementine! - Sådan.
Kom nu, mand. Vandet er dejligt.
Der kommer ikke nogen i aften.
Der er mørkt.
Hvad hedder din kæreste?
- Naomi, men vi er ikke rigtig... - Den er god med dig. Nu kører det.
Nu kan jeg lede efter stearinlys, tændstikker og et barskab.
Åh nej...
- Vi må hellere gå. - Der er ingen forbindelse. Hvad?
- Vi må hellere gå. - Hvorfor det? Vi bor her. I nat.
Vi hedder... David og Ruth Laskin.
Hvem vil du være? Jeg vil helst være Ruth, men jeg er fleksibel.
Hvad leder du efter?
Spiritus.
- Er vin i orden? - Jeg ved nu ikke...
Du vælger vinen. Så finder jeg soveværelset og noget af Ruths tøj.
- Jeg er tøjlesløs. - Skal vi ikke gå?
Måske kan jeg nå at komme med mine venner hjem.
Så gå.
Så det gjorde jeg. Jeg tænkte, at du nok var bims.
Men du var spændende.
- Jeg ville ønske, du var blevet. - Det ville jeg også nu.
Jeg ville ønske alt muligt.
Jeg ville ønske...
Jeg ville ønske, jeg var blevet.
- Da jeg kom ned igen, var du væk. - Jeg gik min vej.
- Hvorfor? - Jeg var ved at pisse i bukserne.
- Det var alt for stor en mundfuld. - Var du bange?
Det troede jeg, du vidste.
Jeg løb tilbage til bålet med skammen i hælene.
- Sagde jeg noget forkert? - Ja.
Du sagde: "Så gå" med så stor foragt.
- Det er jeg ked af. - Det gør ikke noget.
Joely?
Hvad hvis du blev denne gang?
Jeg gik min vej. Der er intet minde tilbage.
Kom og find på en afskedsscene. Så lader vi, som om der var en.
- Farvel, Joel. - Jeg elsker dig.
Mød mig i Montauk.
Det var ikke min skyld, at flyet styrtede ned.
- Det blæste pissemeget. - Du er skæv, og du kører.
Pot får en på ret køl igen. Så når jeg drikker, så ryger jeg.
Det passer. Det har jeg selv set på videnskabs-kanalen.
- Hold blikket på vejen. - Jeg kan ikke se en skid.
- Jeg så dig tale med en køn pige. - Hun var sød.
Ja, mand. Hvem var det?
Det var... bare en pige.
Det var det.
- Jeg kører tilbage med vognen. - Tak, Stan.
Vi snakkes ved.
Du går med dine ting. Du kommer ikke tilbage? Jeg forstår dig godt.
- Sværger du på, du ikke vidste det? - Ja.
- Du stod ikke for sletningen? - Selvfølgelig ikke.
- Og du troede aldrig, vi var sammen? - En gang, måske.
Jeg kom lige fra et indgreb. Du stod ved hans bil, og I snakkede.
- Jeg vinkede, og du fnisede. - Hvordan så jeg ud?
Du så glad ud. Glad og hemmelighedsfuld.
Og hvad så bagefter?
Jeg så jer aldrig sådan igen, så jeg gik ud fra, det bare var min fantasi.
Tog til Montauk afgår fra spor 8.
Jeg kan virkelig godt lide dig. Er du klar over det?
Tak.
Jeg henter lige min tandbørste.
Hvor er du, Clem? Jeg er urolig.
Det føles, som om du er vred på mig.
Hvad har jeg gjort? Jeg elsker dig bare så højt.
Jeg vil gøre alt for dig. Bare sig, hvad jeg skal gøre.
Jeg kommer forbi i formiddag og ser, om du har det godt.
Våmonos, señor.
Det var virkelig rart i går aftes.
Rart?
Det var sgu den fedeste aften i hele mit liv.
Sådan skal det lyde.
- Det lyder dybt underligt. - Til alle dr. Mierzwlaks patienter.
Jeg hedder Mary Svevo. De kan ikke huske mig.
Jeg arbejder i et firma, De hyrede til at slette nogle minder.
Jeg går ikke ind for den praksis. Så nu sender jeg journalerne tilbage.
Jeg hedder Clementine Kruczynski. Jeg vil gerne slette Joel Barish.
- Hvad er det? - Aner det ikke.
Han er kedelig. Er det ikke grund nok?
Jeg har tænkt over det, og han har forandret mig.
Nu er jeg altid sur. Jeg kan ikke lide mig selv mere.
Jeg kan ikke udstå synet af ham og hans sårede svagpisser-smil.
- Hvad er du ude på? - Ikke noget.
- Rosen er visnet hen. - Tager du pis på mig?
- Nej! - Du tager pis på mig.
- Nej! - Jo!
Skal vi ikke lige tænke over det?
Patrick, du kan godt skride!
- Skal vi ikke tale om det? - Nej! Bare skrid!
Joel Barish...
Hej, Clementine. Det er hyggeligt at se dig.
Hun er ikke særligt veluddannet. Hun er intelligent, men uskolet.
Vi kunne ikke diskutere litteratur. Hun er snarere ugeblads-typen.
Hendes ordforråd er ret fattigt.
Jeg skammede mig altid -
- fordi hun sagde "biblotek" i stedet for "bibliotek".
Se.
Det forførende ved Clementine er -
- at hun virker, som om hun kan redde en fra det ordinære.
Jeg ser mager ud.
Som en vild meteor -
- der fører en til en anden verden, hvor alt er spændende.
Men man opdager hurtigt, at det bare er et listigt kneb.
- Undskyld, jeg råbte ad dig. - Det gør ikke noget.
Jeg kan godt lide dig. Jeg hader de grimme ting, jeg sagde.
- Skal jeg ikke slukke for det? - Det er fair nok.
Hvor er den rigtige Clementine? Alt det med håret er det rene fis.
- Jeg kan godt lide dit hår. - Tak.
Jeg mener det.
- Vil du have noget at drikke? - Har du noget whisky?
Der er ingen drivkraft i hendes sex.
Det var åbenlyst vores sidste nat. Det var ikke sexet, bare sørgeligt.
Undskyld, jeg troede, der var mere.
Hun kan kun gøre sig populær ved at gå i seng med folk.
Eller i hvert fald friste dem med muligheden.
Hun er så desperat og usikker -
- at hun før eller siden går i seng med alt og alle.
- Sådan er jeg ikke. - Det tror jeg heller ikke.
- For det er jeg ikke. - Det ved jeg godt.
- Så det sårer mig. - Det er jeg ked af.
Nej, jeg er ked af det. Nu går jeg. Jeg er lidt forvirret.
Jeg vil ikke være her.
- Farvel. - Farvel.
- Jeg troede, jeg kendte hende. - Det var hyggeligt.
Tænk at tilbringe så meget tid med en, som dybest set er en fremmed.
Vent lidt.
- Hvad er der? Hvad vil du? - Bare vent lidt.
Jeg vil bare have, du... venter lidt.
- Okay. - Mener du det?
Jeg er ikke en type. Jeg søger bare sjælefred. Jeg er ikke perfekt.
- Jeg kan ikke se noget dårligt i dig. - Men du kommer i tanke om noget.
Og jeg bliver træt af dig og føler mig fanget, for sådan er jeg.
Okay.